Tekstityksen versionumero: 1.0 Päiväys: 17.01.2009
Suomennos: juzkaaz, Cromwell, jazzzombie, Dille ja Jipii83
Oikoluku: Snagglepuss
MUSTAN LAGUUNIN HIRVIÖ
"Alussa Jumala loi taivaan ja maan.
Ja maa oli autio ja tyhjä..."
Tämä on juuri syntynyt maa.
Se jäähtyy nopeasti 6 000 asteen lämpötilasta muutamaan sataan -
alle muutamassa miljardissa vuodessa.
Lämpö kohoaa, se kohtaa ilmakehän. Pilvet muodostuvat, -
ja kovettuvan pinnan päälle sataa kaatamalla lukemattomien vuosisatojen ajan.
Levottomat meret kasvavat, löytävät rajansa.
Nyt niiden syvyyksissä elämän ihme saa alkunsa.
Elävät olennot ilmestyvät lukemattomina lajeina ja muuttuvat.
Ne saavuttavat maan.
Jättävät merkin tulostaan, selviytymiskamppailustaan -
ja lopustaan.
Elämän merkki on jätetty maahan, -
missä 15 miljoonaa vuotta myöhemmin, Amazonin ylemmällä alueella, -
ihminen yrittää yhä selvittää sitä.
Tomas!
- Mikä tuo on, tohtori Maia? - En tiedä, Luis.
En ole koskaan nähnyt mitään tällaista.
Onko se tärkeä?
Luulen niin. Erittäin tärkeä.
Otamme vielä yhden kuvan. Sitten kaivamme sen pois.
Luis, menen Morajo Bayhin, instituuttiin.
- Te kaksi odotatte täällä leirissä. - Viivyttekö kauan?
Niin kauan, kunnes selvitän, mikä tämä on.
Haen apua kaivamaan loput luurangosta.
Haluan jonkun olevan aina leirissä. Luis, olet johdossa.
BIOLOGIAN ISTITUUTTI MARITIMA
Olen varma, että pelästytit kaikki kalat pois.
Syvyyksissä, missä hän työskentelee, kalat eivät kuule mitään, tohtori.
- Siellä hän on. Näettekö? - Mitä hän odottaa?
Hän totuttelee paineen muuttumiseen.
Sieltä hän tulee.
- Hei. - David, minulla on sinulle yllätys.
Niinkö?
Carl Maia! Sinäkö siinä?
Se, mitä minusta on jäljellä, tohtori David Reed.
Viimeksi, kun kuulin sinusta, olit Amazonilla kaivamassa vanhoja luurankoja.
Sinäkin teit tutkimusta akvaariolle Kaliforniassa. Mitä teet Brasiliassa?
Olemme olleet instituuttisi vieraana jo kuukauden.
Etsimme keuhkokaloja.
David, et näytä vieläkään iktyologilta.
Geologin näkökulma. Hän odotti herttaista, vanhaa, parrakasta professoria.
En odottanut hänen näyttävän samalta kuin oli oppilaanani.
- Tukisitko minua, Kay? - Oletteko vielä naimisissa?
Ei. Davidin mielestä olemme yhdessä joka tapauksessa. Samalla säästää kuluissa.
Oletteko kuulleet, että kaksi asuu yhtä edullisesti kuin yksi?
- Sitä yritän selittää hänelle, Carl. - Odotan, että Williams -
antaa hänelle sen palkankorotuksen. Silloin hänellä on varaa.
Mennään maihin. On hauska nähdä taas, Carl.
Näytä hänelle, miksi tulit takaisin, Carl.
Löysin tämän kalkkikiviesiintymästä, devonikauden ajalta.
Toivoin, että te merielämän asiantuntijat voisitte tunnistaa sen.
- En ole koskaan nähnyt mitään tällaista. - Katso kudosta sormien välissä.
Ehkä tiedämme siitä enemmän, kun olen löytänyt loput luurangosta.
- Haluaisin kyllä olla silloin kanssasi. - Niin minäkin.
Entä pomosi? Luuletko, että häntä kiinnostaisi?
Williamsia? Jos on tilaisuus julkisuuteen, yritäpä pitää häntä poissa.
Ole reilu, David. Julkisuus tuo lahjoituksia.
- Ilman rahaa ei ole tutkimuksia. - Juuri niin.
Jos ne eivät menisi tohtori Williamsille, emme olisi täällä.
- Missä tuo on? - Instituutissa.
Tässä se on, herrat.
Samanlaisena kuin löysin sen.
- Ihmeellinen. - Se on uskomaton.
Saattaako se tosiaankin olla peräisin pleistoseenikaudelta?
On paljon todennäköisempää, että tuo käsi kuului sammakkoeläimelle, Mark.
Sellaiselle, joka vietti hyvin paljon aikaa vedessä.
Kuinka selitätte sormien rakenteen? Ilmeisesti maalla käyttöön.
- Mitä luulette, tohtori Matos? - Voimme olla varmoja yhdestä asiasta:
mikä tahansa se olikaan, se oli hyvin voimakas.
Onko teillä siis toivoa löytää loput fossiilista?
Heti, kun saan kelvollisen retkikunnan kokoon.
Miksemme me olisi se retkikunta?
Eikö se edistäisikin työmme päätarkoitusta, David?
Todellakin. Opimme koko ajan lisää merentutkimuksen merkityksestä ja arvosta.
Katsokaa.
Tämä keuhkokala, silta kalojen ja maaeläimien välillä.
Luonto yritti tuhansilla tavoilla saada elämää merestä maalle.
Tämä epäonnistui. Se ei ole muuttunut miljooniin vuosiin.
Mutta tässä...
Tässä on vihje vastaukseen.
Jonain päivänä avaruusalukset matkaavat maasta toisille planeetoille.
Kuinka ihmiset selviävät niillä planeetoilla?
Ilma ja paine ovat erilaisia.
Tutkimalla näitä ja toisia lajeja -
saamme tietoa siitä, kuinka elämä kehittyi ja sopeutui tähän maailmaan.
Sillä tiedolla voimme ehkä opettaa ihmisiä sopeutumaan -
- uusiin maailmoihin tulevaisuudessa. - Hieno puhe, David.
Siinä on yhä käytännön puoli.
Kuulostan enemmän pankkiirilta kuin tiedemieheltä.
Yritä muistaa, että vaatii rahaa pyörittää instituuttia.
Tärkeällä löydöllä saattaa olla suuri rahallinen arvo meille.
- Hallituksenne ei voisi paheksua sitä. - Ei varmastikaan.
- Tohtori Maia, saitte juuri retkikunnan. - Hyvä.
Lähdemme Manauksesta aamulla. Sieltä lähdemme veneellä pitkin jokea.
Ei. Tomas.
Ei.
- On niin kuuma. - Ja kuumenee entisestään.
Eikö Maia löytänyt tätä lotjaa parempaa?
Kovin moni laiva ei taida haluta mennä niin kauas kuin me.
Emme myöskään odottaneet pääsevämme Île de Franceen.
- Ettekö pidä Ritasta? - Se, mitä tohtori tarkoitti...
Tiedän, mitä tohtori tarkoittaa. Miksi tarvitsisin hyvältä tuoksuvan veneen -
kalojen kuljettamisessa tällä hullulla joella?
Pidättekö Ritan parhaasta hytistä, neiti Lawrence?
- Rakastan sitä. - Hyvä.
Nyt meillä on laboratorio.
- Toivotaan, että sille on käyttöä. - Petyn, jos ei ole.
Tietenkin olettaen, että tohtori Maian tiedot pitävät paikkansa.
Tohtori Maia on tiedemies, ei ennustaja. Kuinka hän vois taata mitään?
Minusta tuntuu, että tiedemies tarvitsee kumpaakin, visiota ja luottamusta.
En tarkoittanut sitä henkilökohtaisesti, tohtori.
Minä vain odotan aina menestystä.
Ja minä luulin Mississipin olevan jotain.
Amazoniin verrattuna se on vain kiemurteleva puro.
Tämä oli täsmälleen samanlainen 150 miljoonaa vuotta sitten devonikaudella.
- Kuulostaa ihan maailman alulta. - Se onkin.
Jopa eläimet täällä kasvavat niin kuin devonikauden metsissä.
Muurahaiskarhu on jättiläinen, jolla on karhun voimat.
Tuhatjalkainen kasvaa 30 sentin pituiseksi.
- Amazonilainen rotta on lampaan kokoinen. - Tuo on uskomatonta.
- Se on totta. - Äläkä unohda monnikalojamme.
Ne kasvavat kolmimetrisiksi tappajiksi.
Kuten kaikki muukin tässä viidakossa. Kaikki ovat tappajia.
Tohtori Maia sanoi, että heitämme ankkurin parin tunnin kuluttua.
Teidän olisi parasta levätä hieman.
Uudelleen, Lucas.
Haluamme varmistaa, että leirillä pojat kuulevat meidät.
Kun ankkuroimme, menemme veneellä.
Luis!
Tomas!
Luis!
Tomas!
- Omituista, että he ovat lähteneet. - Voisivatko he olla metsästämässä?
Ehdoton käsky oli, että jonkun on pysyttävä leirissä koko ajan.
- Tulkaa. - Pysy tässä, Kay.
Odota, kunnes saamme tietää, mitä on meneillään.
Luis!
- Mitä on voinut tapahtua? - En ymmärrä.
Tälle on vain yksi selitys. Maa on täynnä villieläimiä.
Ehkä se oli jaguaari. Jaguaari repii kynsillään tällä tavoin.
Missä Kay on? Kay!
- Mitä on tapahtunut? - Täällä on ollut ongelmia.
Palataan laivalle, Kay.
Maailmaa vavisuttava löytö.
Kahdeksan päivää, -
ja meillä on vain kivimäärä, joka riittäisi kadun kivetykseen.
Oletko saanut tarpeeksesi vai jatkammeko?
Kerron, kun olen saanut tarpeekseni.
Epäonnistuimme. Muuta ihmiset eivät ymmärrä.
Carl, onko sinulla aavistustakaan, mihin tämä jokihaara laskee?
Pojat kertoivat, että haaran päässä on laguuni.
- Mihin oikein pyrit? - Kunhan ajattelin.
Saattaa olla, että joskus ammoin osa tästä penkereestä on murtunut ja valunut jokeen.
Satojen, ehkä tuhansien vuosien aikana virtaus on murentanut sen.
Jos haaran päässä on umpikuja, löydämme sieltä palasia.
Voimme jopa löytää loput fossiilistasi.
- Teoria tuokin. - Mitä vikaa siinä on?
Jos David olisikin oikeassa, mahdollisuudet mihinkään löytöihin ovat minimaaliset.
Ainahan tiedemiesten mahdollisuudet ovat. Miksi emme kokeilisi?
- Voimme vielä kääntää tappion voitoksemme. - Asiassa on yksi mutta.
Lähteä tutkimattomalle alueelle nainen mukana.
Minä en pelkää ja olemme tulleet jo näin pitkälle.
Tiedän, mutta muistan myös, mitä Carlin miehille tapahtui.
Tuo ei kuulosta omistautuneen tiedemiehen puheelta, David.
Omistautuminen ei merkitse toisten ihmisten henkien riskeeraamista.
Minusta Kay on aina ollut kykenevä huolehtimaan itsestään.
- Mutta emme tiedä mitään siitä laguunista. - Minä voin kertoa jotain siitä paikasta.
Poikani sanovat sitä Mustaksi laguuniksi. Paratiisiksi.
He sanovat myös, ettei kukaan koskaan ole tullut takaisin todistamaan sitä.
Me teemme sen.
- Voi, David. - Tarkoitukseni ei ollut pelästyttää.
En tiedä, miksi tein noin.
- Tuo ulvonta ei auta asiaa. - Ne ovat Guariba-apinoita.
Oletko nyt pahoillasi, että tulimme tänne?
Et ymmärrä tätä lajia kovinkaan hyvin, tohtori.
Anna minulle aikaa. Luulin, että pärjäsin hyvin, -
ottaen huomioon, että olemme olleet yhdessä vasta puoli vuotta.
Kuinka paljon aikaa luulet tarvitsevasi?
Tältä istumalta sanoisin eliniän.
Oikea vastaus.
- Meillä ei ehkä ole sitä. - Siinä tapauksessa...
Uskotko tämän todellakin toimivan?
Kyllä vain. Harppuuna on oikein mukava ja helppokäyttöinen ase.
- Tähtää ja paina, siinä kaikki. - Mitä aiot ampua sillä?
Onko sillä jotain väliä?
- Voitko mennä hieman hitaammin? - Hellitä hieman. Ei liikaa.
- Anna tuo koukku. - Ehkä pääsemme tältä puolelta.
Täällä on tiukkaa.
Mahdotonta! Mutta minä, Lucas, pystyn siihen!
Musta laguuni.
Kaunis laguuni.
Toinen maailma.
- Mennään hieman pidemmälle ja lasketaan sitten verkko. - Odotatko kalasaalista?
Voimme yhtä hyvin selvittää, mitä lajeja täällä on.
Emme ole kiinnostuneet kalalajeista. Halumme löytää loput siitä fossiilista.
Tarvitsen kiviä laguunin pohjalta testejä varten.
- Juurihan pääsimme tänne. - Miksi tuhlata aikaa.
Jos täällä on fossiilia sisältävää maaperää, kivitestit todistavat sen.
- Haen sukellusvälineet. - David, ole varovainen.
Emme tiedä, mitä siellä on.
Toivottavasti pelkäät minunkin puolestani, Kay.
Tietysti, Mark.
Vähän nopeammin. Antaa tulla! Nopeammin! Hyvä näin. Laskekaa!
Antaa mennä. Alas. Alas! Pohjaan asti.
Selvä, seis.
- Nyt mennään. - Laskimme verkon, David.
Hyvä.
Tämä on hullua kalastusta. Kuka syö kiviä?
Minä syön. Kuvaannollisesti.
Murskaan ne, ja ne kertovat minulle asioita.
Ole varovainen.
Mitä nämä kivet sitten kertovat teille?
Niiden iän. Sitä sanotaan uraani-lyijy-testiksi.
Miksi haluatte tietää iän?
Voidaksemme verrata sitä fossiilin löytöpaikasta otettuun näytteeseen.
Hei, he tulevat pintaan.
- Kuinka kauan heidän on odotettava? - Riippuu siitä, kuinka syvällä he olivat.
- Miten siellä alhaalla sujui? - Hyvin.
Autan riisumaan sukellusvälineet.
- Carl, sain näytteesi. - Hyvä.
- Anna ne minulle. - Tässä.
- Kiitos, David. - Ja tässä jotain sinulle.
Kiitoksia! Nämä ovat todella kauniita.
Aloittakaamme kokeet välittömästi. Auttaisitteko minua, tohtori?
- Mielelläni. - Kiitos.
Tule jo, David. Voit leikkiä kotia myöhemmin.
David, haluaisin sanoa jotain Markista.
- Mitä hänestä? - Yritä ymmärtää häntä.
Olen yrittänytkin. Hänelle pitäisi kertoa, että hänen kunnianhimonsa näkyy läpi.
Ei siitä olisi hyötyä. Tiedän, koska yritin sitä kauan, ennen kuin tulit tänne töihin.
Mutta on hänestä jotain hyötyäkin: hän on ollut apuna tärkeissä löydöissä.
Hän on myös vienyt kunnian tärkeistä löydöistä.
- Tuletko kannen alle? - Ei. Odotan täällä ylhäällä.
Millaista pinnan alla oli?
Se oli kuin toinen maailma.
Haluaisin nähdä sen.
Hullua kalastaa kiviä.
Neiti Lawrence!
Olette liian kaukana, neiti Lawrence!
Zee, käynnistä moottori.
Chico, nosta ankkuri ylös.
Kay, mitä oikein teet siellä? Tule takaisin!
Älä hätäile. Me noudamme sinut.
Pudottakaa ankkuri.
Kiitos, Lucas.
- Kay, tuo ei ollut viisaasti tehty. - Mutta ihanaa.
- Mitä tämä on? - En tiedä. Jotain on verkossa.
Vetäkää verkko ylös. Kiireesti!
Nostakaa se ylös.
Nostakaa se!
Onko se juuttunut kylkeen kiinni?
Vetäkää ylös!
Puomi murtuu!
Höllätkää vinssiä!
- Höllätkää! - Hän ei kuule.
- Minkälainen kala tekee tällaista? - Kuka puhui kalasta?
Verkko saattoi jäädä kiinni pohjakiviin.
Hetkinen.
Mikään kivi ei jättänyt tätä verkkoon.
Se on uskomaton. Lopetin juuri kivianalyysini. Olit oikeassa, David.
Osa kalkkikiviesiintymästä, josta löysin fossiilin, -
on tämän laguunin pohjassa.
Lucas, laita tämä valmiiksi minua varten.
Mikä tahansa laji se onkaan, se ei häiritse sinua, jos jätät sen rauhaan.
Ehkä. Mutta jos olet väärässä, tämä harppuuna korjaa kaikki virheet.
Menemme ottamaan valokuvia tutkimuksia varten, emme metsästysmuistoja.
Tämä otus elossa omassa elinympäristössään on arvokas meille.
Miksi tyytyisimme valokuvaan, kun voimme saada sen kokonaan?
Tuo ei ole tiedemiehen, vaan suurriistametsästäjän puhetta.
Emme ehkä ole kotona, mutta sinä työskentelet silti minulle.
Tulitte liian nopeasti ylös.
- Miksi ammuit? Kimppuusi ei hyökätty. - Kuulostat siltä kuin olisin ampunut sinua.
Miksi leikkisimme hippaa tämän otuksen kanssa?
Me opimme siitä enemmän elossa.
- Kertokaa jo, mitä löysitte? - En tiedä, miksi sitä kutsuisi.
Kuulostaa uskomattomalta, mutta se vaikutti olevan ihminen.
Jos näin oikein, se on tähän astisista löydöistä suurin.
- Sitä ei voi verrata mihinkään. - Sain siitä todisteeksi kuvan.
Monta vuotta sitten kuulin tämän legendan joen varrelta.
Vanha alkuasukas kertoi minulle miehestä, joka eli veden alla.
Mutta hän oli hullu. Häntä kutsuttiin Hulluksi-Gooleksi.
Tuntematon vaikuttaa aina uskomattomalta, Lucas.
Kaikki hyväksyvät nämä jutut legendoina.
Mutta jos oikeasti uskoisi, että on olemassa ihminen, joka voisi elää veden alla...
Tämä ei ole legendaa, kuten pian saatte huomata.
Entä Kamongo? Se löydettiin vasta muutama vuosi sitten.
Kamongo eli devonikaudellakin.
Kiintoisaa, että fossiili, jonka löysin, oli samalta aikakaudelta.
- Kamongo oli kala, joka hengitti ilmaa. - Mitä se todistaa?
Ei mitään. Paitsi, että Kamongo, jolla on keuhkot, -
elää nykyäänkin täällä Amazonilla. Se ei ole muuttunut miljoonien vuosien aikana lainkaan.
Se ei siltikään todista kidusmiehen olemassaoloa.
Jos yhden lajin evoluutio saavutti umpikujan silloin, mutta silti selviytyi, -
miksi toinen ei voisit tehdä samoin?
Missä se on?
Olin varma, että se oli tähtäimessäni.
Hän ottaa hienoja kuvia ollakseen merimies.
- Se ei ollut kuvitelmaa, tohtori. - Olen pahoillani, David.
Mitä todisteita meillä on, jos emme enää löydä sitä?
Jos et olisi estänyt, olisin napannut sen. Elävänä tai kuolleena, mitä väliä sillä on?
- Mitä tapahtui? - Chico!
Chico on mennyttä. Demoni veti veljeni veteen.
Etsikää häntä. Äkkiä!
Vai demoni? Ei se ole kaukaa haetumpaa kuin kidusmiehenne.
Amazonilla on monia outoja legendoja.
Jopa minä, Lucas, olen kuullut ihmiskalan legendasta.
Täällä, nopeasti!
Katsokaa!
- Selvä, Lucas. Käynnistä pumput. - Nyt vain nappaamme sen.
- Ajan tuhlausta, ette saa sitä elävänä. - Haluan yrittää, Mark.
Selvä on, David. Voimme kuitenkin aina tehdä sen minun tavallani.
Jos voisimme olla varmoja, miten se reagoi.
Luuletko, että se muistaa Markin hyökkäyksen ja tahtoo kostoa?
- Tulkoon vain. - Varo, mitä pyydät.
Minulla on aavistus, että tämä olio muistaa paljon enemmänkin.
En halua sen yllättävän meitä nukkuessamme.
Tiedän, miten saamme sen ylös heti.
Rotenone. Rohto, jota alkuasukkaat tekivät juurista kalastukseen seisovissa vesistöissä.
Joskus minäkin kalastan sillä tavalla. Voin näyttää teille.
Anteeksi.
Yksi kulaus myrkytettyä vettä, -
ja halvaantunut kala kelluu pinnalla kovassa kankkusessa.
Kokeillaan sitä sitten.
- Ei vieläkään mitään. - Vain pieniä sinttejä.
Ehkä se kuoli haavaansa.
Tai ehkä rotenoni ei uppoa tarpeeksi syvälle.
Ehkä rotenoni pitäisi saada upotettua syvemmälle.
Kaikkea kannattaa yrittää.
- Mikä se oli? - En tiedä.
Anna tulla.
Puhutko minulle, Mark? Vai jollekin muulle?
Sekä että, David.
Kukaan ei usko tätä kotipuolessa.
En olisi uskonut itsekään.
Että istuisin täällä odottamassa jonkin hirviön ilmaantumista.
Siksi meidän on napattava se.
- Mikseivät uskoisi, Mark? - Koska uskomme vain tuntemaamme.
Tietoihin, jotka olemme jo keränneet.
Olemme vasta oppineet tuntemaan veden ja sen salaisuuksia.
Kuten olemme vasta hipaisseet ulkoavaruutta.
Emme tiedä edes varmaksi, että muilla planeetoilla ei ole elämää.
Miksi ei sitten jotain aivan erilaista eliölajia -
maailmassa, jossa jo tiedämme olevan miljoonia eläviä olentoja?
Meidän on saatava todisteita.
Vedessä! Lyhty pelästytti sen.
Älä.
Tuolla se on!
- Typerää lähteä sen perään - Se on huumattu.
- Odottaisin silti. - Sillä on kidukset, se voi tukehtua.
- Kauanko vaikutus kestää? - Tunnin, ehkä kaksi.
- Mutta kuka tietää tuosta olennosta? - Carl, seuraa soutuveneellä. Ota verkko.
- Minä tulen mukaanne. - Minä suojaan teitä.
- Tuossa se meni veden alle. - Käyn vilkaisemassa. Odota tässä.
Rauhoitu. Se kulki tästä. Mennään.
Zee!
Ei!
David!
Saimme sen!
- Älä tapa sitä! - Mitä tapahtui?
Verkko tänne.
Kuinka hän pärjää?
Hän on kuollut.
Tämä on viimeinen.
- Selviääkö se? - En tiedä.
Riippuu siitä, kestääkö se rotenonin ja olla näin kauan poissa vedestä.
Aivan kuin säälisit sitä. Se olisi voinut tappaa sinutkin.
- Mutta ei tappanut. - Ei sillä ole enää väliä.
Tärkeintä on, ettei se tapa enää ketään.
- Lucas, voimme lähteä takaisin. - Mark, meillä on vielä tehtävää täällä.
Meidän on tutkittava sitä luolaa. Saatava valokuvia ja tietoa.
Olen saanut jo tarpeeksi todisteita. Lähdetään, Lucas.
Emme lähde ennen kuin olemme tehneet työmme.
Hyvä on, David. Jos se sinua lohduttaa.
Tohtori, voisitteko jäädä vahtimaan saalistamme?
Älä viivy pitkään, David.
Menisit lepäämään.
Hei.
Ajattelin tulla haukkaamaan ilmaa.
Mikähän heillä kestää näin kauan?
David on hyvin tarkka.
Eikö sinun pitäisi levätä, Kay?
En saanut unta.
- Kuuntele noita ääniä. - Enimmäkseen metsästyshuutoja.
- Metsästäviä eläimiä. - Jotkut huutavat pelosta.
Kuten jotkut ihmisetkin viheltävät pimeässä.
En ole sokea, Kay.
Murehdit siitä, mitä Markin ja Davidin välillä tapahtuu.
Mutta kun myönnät olevasi rakastunut, kuten oletkin, -
niin sitten kannattaa katsoa asiaa tieteellisesti.
- Se ei ole niin yksinkertaista. - Miksi ei?
Ilman Mark Williamsia minulla ei olisi lainkaan töitä.
Totta. Hän koulutti ja antoi sinulle töitä, -
mutta hän tarvitsi sinua yhtä paljon kuin sinä häntä.
- Sinä yksinkertaistat asioita. - Olet korvannut hänelle moninkertaisesti.
Suuri osa hänen paikastaan instituutissa on sinun tutkimustyösi ansiota.
Ja vielä...
Peräänny, Kay!
Peräänny siitä!
Ei!
Tohtori Thompson!
Kuinka hän voi?
Ellei se tulehdu, hän saattaa selvitä.
Tätä ei olisi tapahtunut, ellei se hölmö olisi ollut varomaton.
- Ei tästä voi syyttää ketään. - Jo neljä miestä on kuollut.
Jos hänkin kuolee, menevät hänen kokemuksensa ja taitonsa aivan hukkaan.
Ei tätä kukaan halunnut, David.
Mark, häivyn tältä laguunilta -
- niin nopeasti kuin vain pääsemme. - Ilman sitä, mitä tulimme hakemaan?
Emme tulleet taistelemaan hirviöitä vastaan, vaan etsimään fossiileja.
Voimme palata myöhemmin kunnolla varustautuneena.
- Ole järkevä! - Järkeväkö?
Mitä muutakaan voisin odottaa?
Mutta sinä, Carl. Tämä on yhtä tärkeää sinullekin.
Yrität aivan liikoja ja vedät meitä muita mukanasi.
- Pysymme, kunne saamme sen kiinni. - Tai joku muu pääsee hengestään?
Emme muuten pysy. Lucas, lähdemme niin pian kuin mahdollista.
Minä määrään täällä.
Olette väärässä, herra Williams. Vetten päällä määrää kapteeni.
- Teemme, kuten sanotte. - Kuuntelepa nyt.
Haluatteko sanoa jotain, herra?
Tohtori Maia, voisitteko nostaa ankkurin?
Käynnistän moottorin.
Varokaa! Täällä on jotain!
Peräännytään! Täällä on jotain!
- Pane se peruutusvaihteelle. - Peräännytään!
Tuossa ei ollut mitään tullessamme.
Tuo on pantu estämään ulospääsymme.
- Se on tehnyt sen. - Tarkistan vahingot kannen alta.
- Menen perässä ja pidän vahtia. - Sinun on paras pysyä Thompsonin seurassa.
Tämä on viimeinen mahdollisuutemme saada todisteita. Se on yhä täällä, kuten näet.
Olemme loukussa ja yritämme pysyä elossa, ja sinä pelkäät, ettei meitä uskota.
Kaikki kunnossa kannen alla.
- Mene hyttiin ja lukitse ovi. - Ei, pysy kanssamme. Se on turvallisempaa.
Lucas, käynnistä vinssisi.
Mene käynnistämään se.
Pari senttiä ylöspäin.
Pysäytä!
Anna vähän narua.
Vielä vähän.
Nosta ylös.
Rauhallisesti, vielä vähän.
Nosta se ylös.
Enemmän.
Pysäytä.
Nosta ylös.
Sen on täytynyt luiskahtaa irti.
- Meidän on vain yritettävä uudestaan. - Kuinka, David?
On käytettävä sukellusvälineitä.
Menen auttamaan.
- Tulen mukaasi. - Mark.
Ainoa tärkeä asia tällä hetkellä on laguunin sisäänkäynnin raivaaminen.
- Toimin syöttinä. - Mark, väistä.
Anna sen tulla luokseni. Siten pääset käsiksi siihen.
- Olet hullu. - Halutessani tehdä kaikkien aikojen suurimman löydön?
Et tiedä mitä tämä voi tarkoittaa meille kaikille!
- Mark, et tule kanssani. - Tulenpa hyvinkin.
Kiitos, Carl. Lucas, pysy vinssin luona.
Carl, pysy tuon kaapelin luona.
Se on ainut keino. Meidän on raivattava tämä suuaukko.
Se kaveri tuolla. Luuletko sen olevan kuin hyttynen, jonka voi hätistää tiehensä.
- Meidän on otettava se riski. - Totta kai.
Mitä olisikaan tutkimusretki ilman kahta marttyyriä?
Kay! Teen sen, mikä on tehtävissä.
Jos me kaikki vain istumme tässä, meille käy kuten Markille.
Odota hetki. Sanoit juuri, että se ei ole hyttynen.
Ehkä meidän ei tarvitsekaan taistella sen ehdoilla.
- Paljonko rotenonia meillä on jäljellä? - Ei tarpeeksi.
- Tarpeeksi maaliruiskuun? - Mitä?
Aiotko tappaa sen kuin hyttysen?
- Se toimi aiemmin. - Sekä vei paljon aikaa.
Haluamme vain heikentää sitä. Pidätte vain sen poissa niin kauan, -
että saan kaapelin tuon puun ympärille.
- Mitä käytämme maaliruiskuna? - Yhtä happipulloista.
Rotenoni-liuos kovalla paineella vapautettuna. Sen luulisi tepsivän.
- Melkoinen temppu tosiaan. - Tulkaa.
- Lucas, pysy vartiossa. - Selvä.
- Voisitko kiirehtiä sen kanssa? - Ammuin sitä, mutta en osunut.
Hän palaa. Nopeasti.
- Voisitteko auttaa? - David!
- Näitkö sen? - Siellä se on.
Auttakaa minua tämän kanssa.
- Sain kaapelin tukin ympärille. - Hyvä!
- Valmistaudu vinssin kanssa. - Selvä. Käynnistän sen.
- Päästä köyttä. - Selvä.
Valmistaudu peruuttamaan. Kay, voisitko ojentaa tuon narun?
Nopeasti.
Peruuta.
Lujaa taaksepäin.
Se tulee. Taaksepäin.
Se tulee.
Anna mennä. Lujaa taaksepäin.
Seis. Valmista tuli.
Valmistaudu nostamaan vinssi ylös.
Nosta ylöspäin.
Seis. Menen alas irrottamaan sen.
Hieman köyttä.
Hieman lisää.
Riittää.
Hyvä, juuri noin. Pujota vain tanko renkaan läpi.
- Pidä kiirettä, David. - Melkein valmista.
Se sai hänet!
Ei, älä ammu! Voit osua Kayhin.
Auttakaa.
Lucas, mene rannan sisäänkäynnille.
Kay!
- Kay, kultaseni. - David.
Mene kauemmaksi, Kay.
Ei enempää. Antakaa sen mennä.
Älä.